Terasa je vlastně místnost navíc. Tvoří nejpřirozenější propojení domu se zahradou a někdy i s bazénem. Optimální pro její zbudování bude tedy logicky přírodní materiál – lidmi odpradávna využívané dřevo, elegantní materiál, který léty získává patinu. Na rozdíl od jiných přírodních materiálů je navíc teplý a příjemný na dotek.
Dům a stavba
Zámek jakoby přenesený ze slunného Toskánska do blízkosti Litoměřic má dlouhou a pohnutou historii. Zapsal se do dějin staročeštiny, neboť věta „dal gest Ploscouicih zemu“ z počátku 13. století je nejstarší souvislou českou větou, jaká se dochovala v našich listinách (psaných jinak latinsky). V Ploskovicích sídlil loupeživý rytíř, vládli tu johanité i husité, došlo tu k několika povstáním a žil tu také poslední český korunovaný král Ferdinand V.
Základy rodinného domu mohou být tvořeny podsklepením nebo jen základovou deskou. Projekty nových domů se sklepem většinou nepočítají. Ale venkovský dům v Česku a bez sklepa…? Ještě přes čtyřiceti lety nemožné. Kam se uloží jablka ze zahrádky nebo nábytek? Dnes bývá ve sklepě i dílna nebo bazén.
Dříve se voda od domu a z plochy odváděla jednoduchými otevřenými žlaby a korýtky, případně kanalizační výpustí napojenou na svod okapu. V současnosti se používají drenážní systémy a liniové plošné odvodnění. Odvodňovací systémy odvádějí vodu od stěn domů, z okapů, ze zahrady, dlažby, terasy a podobně. Sestaveny jsou z různých prvků jako stavebnice.
Pro dílnu i stavbu stále platí pravidlo „dvakrát měř a jednou řež“. Nicméně skládací metr a vodováha už dnes nemusí vyhovovat ani kutilům a svépomocným stavebníkům, natož profesionálům. Měří se pomocí laseru, ultrazvuku a digitálních snímačů a obvykle jen jednou.
V srdci Českého ráje stojí na strmé skále nad Jizerou, ale jeho masivní zdi svědčí o tom, že to byl původně starobylý hrad. Teprve v renesanci byl přestavěn na zámek a znovu upraven na počátku 19. století, jako jeden z prvních u nás v duchu dobového romantismu. Jeho poslední majitelé, rod hraběte Des Fours Walderode, ho obývali až do konce druhé světové války a veškeré zařízení se na zámku dochovalo. Dnes nabízí unikátní expozici života šlechtické rodiny v první polovině 20. století.
Povodně ohrožují lidská sídla odedávna a je naivní si myslet, že tomu budeme umět zcela zabránit. Nicméně se o to musíme alespoň snažit, ale vždy jen s ohledem na přírodu. Po každé povodni je důležité rychle odstranit následky a poučit se s chyb při prevenci.
Chalupa v Děpolticích na Klatovsku padla Standovi Fořtovi do oka téměř okamžitě. Navíc… Cedulka nade dveřmi s číslem popisným byla modrá. „Moje šťastná barva,“ řekl si, „takže není co řešit – chalupa bude taky moje!“
Vesec – filmový ráj
Jsme ve filmařské vesničce Vesec u Sobotky. Naposledy se zde filmovalo v roce 2001 – několik dílů ze seriálu „ O ztracené lásce,“ vzpomíná zdejší kronikářka Marie Šimůnková. A to bylo pozdvižení…
Mnoho chatařů a chalupářů na podzim objekt zazimuje a kromě občasných kontrol jej plně zprovozni až na jaře. Při první důkladnější prohlídce po zimě pak ale mohou objevit různé závady. Ty jednodušší si opraví sami, na závažnější poškození by měli povolat odborníky. Při objednávce odborných prací se doporučuje přednostně využít místní firmy a řemeslníky, pokud mají dobré reference.
„Jsme taková filmařská vesnička…“, začíná své vyprávění kronikářka paní Marie Šimůnková z Vesce u Sobotky – osady, dodnes hojně využívané různými filmovými štáby. „Co my tady už zažili, jééje. Jedna lepší historka než druhá – do naší kroniky se určitě stojí za to začíst.“
Špinavé doly, špinavá Poldovka, unavené industriální město… Do Kladna se na nedělní výlet obvykle nevydáváme. Když se však odhodláme smést pavučinu představ, dostaneme se k jiskřivým střípkům minulosti svérázného místa.